.. på Café Noveau går vi till konsthallen på Kulturens hus. Hade läst och hört talas om en bra utställning där.
Det stämde. Krister Häggström, fotograf från muséet i Skellefteå, fick uppdraget att göra utsmyckningar till Sara Kulturhus i stan. Temat skulle knyta an till Sara Lidman, och hennes roman Hjortronlandet. I närheten av hennes hemby Missenträsk grävdes ett krondike i början av 1900-talet. Det var vanligt på den tiden. Man ville skapa åkermark. En gammal bild i ett arkiv visade en pojke som heter Gustav Ask poserande i diket. Det var år 1926. Krister Häggström blev nyfiken och undrade om han fortfarande fanns i livet. Han fick positivt besked, och 72 år senare (1998) kunde han fotografera diket med en äldre version av pojken vid samma dike.
Diket finns nu också i massor av versioner. 55 bilder av samma motiv vid olika tillfällen finns utställda. Och tänk - det blir inte ett dugg enformigt. Vinter, sommar, månsken, regn, snö, dag, kväll - variationen är till synes oändlig.
Här finns också gamla arkivbilder på människorna från trakten, tagna 1915 i Mockträsk.
Och mycket mer. Situationsbilder. Stilleben. Vyer. Det roliga är att många av bilderna inte följer gängse 'regler' för hur fotografier ska komponeras. Men det tänker man inte på. Det är bara personligt, och mycket sevärt.
![]() |
Texten går kanske att läsa om du klickar på bilden. |
*****
16 kommentarer:
Å, det här måste ju ha varit hur intressant som helst att titta på! Undrar just om den kommer söderöver? Tack som berättade!
@Elisabet
Tänkte att det skulle intressera dig. Men vet inte om det finns planer på turné.
Däremot finns en bok med många av bilderna.
Jag blev också fascinerad av krondikesberättelsen. Men varifrån kom hundarna på stolarna. De fanns inte där när jag tittade på utställningen.
@Gunnel
Såhär står det i artikeln:
- Hundbilden var oplanerad. När vi höll på med fotografering sprang 3 hundar omkring, och jag skojade om att jag ville ta en bild av dem sittande på stolarna.
- Inga problem, sa ägaren och lockade dit hundarna.
Apropå Skellefteå och gårdagens Antikrunda så kände vi oss också väldigt hemtama när vi såg programmet. Vi tillbringade nästan två år där, mer eller mindre permanent och hade också lägenhet i centrum i början av 2000 och arbetade med människor på väg att ändra inriktning i arbetslivet. Vi fick många vänner som vi kom nära in på livet, lärde känna stan med atmosfär och värderingar och har kvar många kontakter därifrån nu över 20 år senare. Ingen var tystlåten men det skojades rätt mycket om just den bilden som framförallt Stenmark bidrog till på den tiden. Ingen företrädde heller då någonsin de nu sentida diskussionerna om ”Norrland kontra södra Sverige” som jag noterar nu. Och undrar över vad som skett?
@ Monet
Jag tror att vi märker en viss seghet från statsmakten i olika sammanhang. Den mest talande exemplet är nog Norrbotniabanan. Vi har urusel standard på vår infrastruktur. Både tåg och räls är under all kritik. Och ingenting händer.
Men i alla tider har det ju också varit så att glesbygden inte tas på allvar. Jämför med Norge. Där får alla producerande kommuner, t.ex. elkraftsditon behålla stor del av pengarna som genereras. Små byar lyser av välstånd och bibehållen standard. Här i vårt land skickas pengarna söderut.
Här i vårt land har vi ett utjämningssystem sedan år 2005. Vilket innebär att Bjurholm i Ångermanland får 34031 kronor per inv. Och det är mest. Och Danderyd betalar, 22273 kronor per invånare till detta system och det är mest. Och det finns 178 miljarder som till största delen går till bidrag under år 2023. Vård, skola, omsorg m m. När det gäller regioner (landsting) betalar Stockholm mest i landet till det.
Hör aldrig någon stockholmare klaga faktiskt.
Och tror ju också att varken norrlänningar eller sörlänningar känner till fakta.
@Monica
Men kanske skulle t.ex. Jokkmokks kommun kunna leva helt utan skatteutjämningsbidrag om de istället fick behålla intäkterna från det som kommunen producerar.
Tack Monica, för den nyanseringen. Jag å min sida hävdar envist att det är klart intressant att fundera på djupet kring vad detta är för något och förordar därför professors Madeleine Erikssons (Umeå Universitet) mycket intressanta avhandling om vad som ligger bakom både fakta och myter. Den som vill läsa en sammanfattning av den kan googla på ”Forskning och Framtid- Alla behöver en norrlänning”.
Region BRP per invånare, tusental kr Index riket=100
Stockholms län 683 140
Uppsala län 446 92
Södermanlands län 344 71
Östergötlands län 429 88
Jönköpings län 431 89
Kronobergs län 447 92
Kalmar län 364 75
Gotlands län 359 74
Blekinge län 395 81
Skåne län 427 88
Hallands län 377 77
Västra Götalands län 480 99
Värmlands län 379 78
Örebro län 425 87
Västmanlands län 385 79
Dalarnas län 388 80
Gävleborgs län 396 81
Västernorrlands län 419 86
Jämtlands län 382 78
Västerbottens län 425 87
Norrbottens län 516 106
Riket 487 100
Källa: Statistiska centralbyrån
Hittade uppdaterad 20221214
Stockholms län högst 1254000 kronor per sysselsatt och god tvåa är Norrbottens län 1096000 kronor per sysselsatt. Gotland ligger lägst till. Och samtliga utom 1 och 2 ligger under index 100.
Men Stockholms län är ju väldigt snälla då som ger 22273 kronor per invånare varje år till andra med bra inkomster men inget får.
Ja, var ju den summan från enbart Danderyd så det är mer. Enligt statistik och ekonomiutredningsr går 150 kommuner av landets 290 kommuner runt tack vare utjämningssystemet.
Och därmed har jag börjat Ekonomiskolan del 3😄
@Monica
Tack för info.
Men min idé är att förändra "modellen" i grunden.
Ja, vi skulle få veta mer vad allt grundar sig på och om det är mycket hit och dit i alla politiska bestämmelser. Det anses också att bidrag försvagar vissa kommuner men finns väl lika många åsikter som politiker. Och uteblir pengar till vissa kommuner töms de väl på folk. Flyttar om de kan. Men vore bättre att det vore statligt detta med en statsbudget och fördela något genomsnitt. Ska fundera på det när jag blir finansminister😄
Skicka en kommentar