.. var jag ute och åkte tåg med igårkväll. Med ombord var även Olof Wretling, Umegrabb numera utlånad till Karlstad. För de måste ju få nå't kul även där. Olof är nämligen en kul kille. Åtminstone höll han 1000-hövdaskaran på Kulturens hus här i Luleå på glatt humör i över 1½ timme. Det var kontiunerliga skratt i stort sett.
Hans "show" Kaffet berättade nämligen om en tågresa från Umeå till Stockholm. Han råkade hamna i samma kupé som Sara Lidman, P-O Enqvist och Torgny Lindgren. Han råkade även spilla ut kaffe över dem, vilket ledde till både det ena och det andra.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjdmmj4Pds3AZlZYJ07agh7nn0iO3yeA3m9PlWy2GwqmEHNV5wiovildXix7Gi98v8ml7dKcK66dK4lz00WxVFVSD_MXaHvoJvmciXJ6GWhP4sgSK4eBgyXsvSG06zm4gg7aI-eXWyMC-mHiPeiCJrQzqTzBkOkJ3FhQmpWLLXb_GLsNayy2w/s320/Olof%20Wretling.jpg)
Fart och fläkt. Olof är rena akrobaten ibland. Hänger till och med uppochner en stund. Det är också mycket satir, speciellt över svensk tågtrafik. Stationsutrop ljuder då och då med helt bisarra "sanningar" som handlar om förseningar, ersättningsbussar, inställda tåg med mera. Dessutom får vi lära oss värmländska, göteborgska och umemål. Samt västerbottningens vana att benämna saker och ting i bestämd form; kaffet, filen, brödet, med mera, där vi andra skulle ha sagt kaffe, fil, bröd. Märker det dagligen på våra mejeriförpackningar. A-filen, Mellanjölken, Creme fraichen, står det på dem.
Som sagt dråpligt roligt är det. Det här var sista föreställningen för året, tror jag. Men jag har redan sett signaler om fortsättning under vintern. Håll utkik och passa på. Skratt förlänger livet.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhHp_Td_oW0zpy1cyAliWsRt5_cuIkGbujD_uzAS8PBUsHbviHN8qyi20enEB71f42cKk4CtL3T5U_Oc_ViY9GQhXpIK-OrbhU5PUhwHHighhMc7x3Ss0RcZ5Nhb8UMX-MoQpjxwvDVGNuQeDjweh2UA408maoCD4SZCwVibp9dG2Z1nRJSyg/w400-h300/Weekend%20vibes.jpg) |
Lite mat och ett glas vin i loungebaren innan föreställningen satt fint. Här råkade en sedan många år utflyttad luletjej få syn på oss. Det blev kramkalas. Senast vi sågs var i Helsingfors, då vi plötsligt anlitade samma restaurang och bokat samma hotell. Det kan du läsa vidare om här.
|
*****
3 kommentarer:
Det har jag helt ärligt aldrig ens funderat på, att vi säger så, men det är ju helt riktigt. Lite också beroende på var i länet man kommer ifrån. Min pappa kunde ha sagt "vi hava brödet med oss", i alla fall när han var på hemmaplan, runt Kalvträsk.
Ps. Trodde nästan att du skojade, det där att de skulle stå t.ex mellanmjölken på förpackningarna. Googlade Norrmejeriers förpackningar och höll att ramla baklänges! Jo, verkligen. "Störstmjölken" ...! Underbart.
@Elisabet
Jag skojar aldrig! ;-)
Skicka en kommentar